NÄÄRIVANA JA HALL HUNT
Rõõmsad kõik siin metsa sees, talvepidu seisab ees!
Uueks aastaks näärimees kingitusi neile teeb.
Apelsinid jänkudele, tõukeratas oravale.
Karupoeg saab lennuki, käes uus aasta ongi nii!
Varsti aasta uus on käes!
Peagi laste juurde siis Näärivana sõidabki,
kuuse juurde kokku toob, mängu-naeru tuju loob.
Naljajutte jutustab, külalisi kostitab.
Puhas lumi, sile jää - vana aasta maha jääb!
Varsti aasta uus on käes!
Otse, otse, otse. Vasakule, otse.
Hurraa! Hurraa! - Seisa!
Hurraa, hurraa! Varsti on uus aasta! Hurraa!
Otse!
Kangeks olen jäänud.
Pole naljaasi läbi terve metsa lume all kõhu peal roomata!
Aga see-eest ei näinud sind keegi.
Oleksid näinud, oleksid röökinud "Hunt! Hunt!".
Ja kogu meie ettevõtmine oleks õhku lennanud!
Kas on veel kaugel? - Näed, sealsamas.
Teeme ära!
Halloo! Lumehelbeke? Tervist!
Tähendab, et lumemees tõi kuuse kohale, kaunistused ka?
Hästi! Ära autoga lumemeest kinni hoia! Mul on ajaga kitsas käes.
Mul on veel metsaelanike juurde vaja sõita.
Mis? Juba sõitis? Siis on hästi.
Kes seal on?
Mis juhtus?
Varblane murdis oma jala, väänas tiiva välja. Lebab ja külmub ära!
Ah, milline mure, vaeseke!
Näitad teed? - Kuidas siis teisiti?! Siinsamas lähedal.
Kus on varblane?
Kas viis lumetuisk ta minema, lendas ammugi ära või polnud teda üldse?
Võibolla polnudki, võibolla ma eksisin, aga võibolla ma tegin lihtsalt nalja.
Ah sina, nurjatu!
Halloo, ðeff!
Kohe, kohe... tulen välja.
Läksime!
Hei, hei! Kuhu sa lähed!
Mitte midagi ei saa aru. Miks lumemees ära sõitis?
Kiiremini! - Teie hääl on kuidagi mitte päris õige?
Ei tea, olen ilmselt külma saanud.
Bronhiit.
Lumehelbeke käskis teil kiirustada. Käskis kohe kuuse juurde sõita.
Mis sa korrutad "käskis ja käskis"? Aga mina käsin sind otse jäneste juurde sõita.
Miks jäneste juurde? Lumehelbeke ju käskis...
Jäneste juurde, jäneste juurde, või ma... - Hästi, ðeff, jäneste juurde, siis olgu nii.
Näärivana sõidab! Tõi meile kingitusi! Hurraa, hurraa!
Aga nüüd, minema siit, nurjatud!
Öelge, ðeff, miks teil on nii suured hambad? - Keera rooli ja ole vait!
Roni välja! - Milles asi? Mis korralagedus see on?
Tundsin su ära, hall röövel! Kasi siit minema!
Minuta sa siit ära ei sõida, sa viid mind jäneste juurde!
Ah või nii!
No tule lähemale, noh, noh!
Anna mu ninake tagasi!
Tervitus! Head uut aastat!
Kes kuhu, aga meie läheme jäneste juurde.
Ah, milline õnnelik jänes ma olen! Mul on neli poega ja Käpake-tütreke!
Kohe toome kuuse, kaunistame seda, ja siis, siis tuleb uus aasta!
Ust ärge kellelegi avage, vaata kui tuleb hall hunt ja viib teid ära.
Hurraa! Uus aasta, hurraa!
Kes seal on? - See olen mina, näärivana.
Hurraa! Hurraa!
Aga ema, ema ju käskis mitte kellelegi avada.
See on ju näärivana!
Hurraa! Hurraa! Hurraa!
Näärivana, küll sa oled hea! Kuidas me küll sind armastame!
Ah, kui ilus müts!
Vaadake, vaadake! Näärivanal on samasugused kõrvad nagu meil!
Hurraa! Hurraa!
Näärivana, näärivana! - Ah?
Aga kingitused? - Ah soo, kingitused!
Kohe, kohe.
Ronige kotti, seal on teie jaoks igasuguseid kingitusi.
Ma muutusin kuidagi emotsionaalseks.
Vanaisa Hunt!
Andke jänkupojad isale ja emale tagasi.
Ei saa, neid on mul endal... vaja.
Andke tagasi! Ah!
Lase mind lahti! - Lase lapsuke lahti!
Mida, mida?
Midagi ei saa aru, mida sa räägid.
Ma räägin sulle, et ei lase lahti!
Oi, mis see on? Aga kus on jänkukesed?
Hunt viis nad minema.
VARSTI ON UUS AASTA!
Mis juhtus, jänes? Miks te kõik nutate?
Hunt viis meie lapsukesed minema. Häire! Häire üle terve metsa!
Hunt viis jänkupojad minema!
Häire, häire, hunt viis jänkud minema!
Ega sa pole meie kokkulepet unustanud? Üks jänkupoeg mulle!
Nüüd ei leia meid mitte keegi.
Jälgi pole näha. - Ah, vaadake, vaadake!
See on ju meie auto! Kus on siis lumemees?
Mina, ma olen siin, ðeff!
Häire, häire, hunt viis jänkud minema!
Hunt, anna jänkupojad tagasi!
Raskeks läheb meil!
Misasja? Mis sul hakkas?
Ah, te mu kallikesed! Kui kahju mul teist on!
See on kõik kurja hundi tegu!
Sina ju ise rääkisid! - Midagi ma sulle ei rääkinud.
Olen naiivne! Kergeusklik! Mind on lihtne petta!
Ole ometi tasem!
Ah, seda ma sulle ei andesta! Milline ma küll...
Kõige tähtsam on õigel ajal plehku panna!
Ahaa! Vahele jäid, vares! - Appi!
Lubage, aga kus on siis minu nina? Kus on mu porgand?
Ta sõi lumemehe nina ära! - Mida lapsukesest ikka tahta.
Siin on sulle uus nina.
Kõik autosse!
Aga kus on Käpake-tütreke? No küll on püsimatu laps!
Rahune, ilmselt jäi ta autos magama. - Aga kuhu sõita, kust hunti otsida?
Näärivana!
Näärivana, vaadake, mis ma leidsin! Näete, seal!
Ma olen vana kaval hunt, kõiki kavaldasin üle!
Siia, siia!
Hunt jooksis sinna.
Ma näen hunti!
Annan alla!
Olen süüdi!
Siin on kasukas, siin vildid. - Anna jänkud tagasi, hunt!
Muidugi, muidugi. Näe, elus ja terved!
Ma tunnistan end süüdi! Süüdi!
Isa, issike! - Ema!
Mu kallid pojakesed!
Mu lapsukesed!
Kuula, kuidas seal, kaunil metsateel
uue aasta talveõhtu astub.
Näärivana hall, valge habe ees,
kiirustame talle ikka vastu.
Jälle aasta uus koju saabub pea,
lumisel ja kuuldamatul sammul.
Kuused säravad juba siin ja seal,
küünlavalgus süüdatud on ammu.
Tervist, kallid lapsed!
Head uut aastat!
Jutustas Pastella